Översättning: Jahakob och SiggeMacKvack
Rättad av: Filippa-divxsweden.net
Källa: undertexter.se
Vill ni vara ensam en stund innan kistan stängs?
Ja tack.
-Ni måste slå in koden nu. -Är det nödvändigt?
Ja, tyvärr. Internationell lag förbjuder transport av en olåst kista.
David, kan vi sitta därute en liten stund?
Visst.
Vi gjorde allt vi kunde, men han skadade huvudet svårt i fallet.
Mamma.
-Vad är det, älskling? -Var ska jag ha mitt rum?
Jag tänkte att vi skulle dela rum ett tag.
Skulle du gilla det? Rummet jag hade när jag var liten.
Du måste sova nu, det blir en jobbig dag imorgon.
-Går det bra? -Ja.
Vi är snart framme.
Mamma... Jag vill inte gå dit ut.
-Det är okej, älskling. Jag lovar. -Jag är rädd.
Jag kan gömma dig. Skulle det gå då? På axeln, under min kappa.
-Hela vägen? -Ja, hela vägen.
-Vad har de för mat där? -På flygplanet?
-I Amerika, hos mormor och morfar. -Den bästa!
-Har de rostat bröd? -Naturligtvis.
Välkommen till Berlins internationella flygplats. Lämna inte bagage obevakat.
Obevakat bagage samlas in och kontrolleras av flygplats-polisen.
Tack för ert samarbete!
Julia? Julia?
Hur många gånger måste jag säga åt dig att inte gå ifrån mig när vi är ute?
-Förlåt. -Det hjälper inte. Du skrämde mig.
-Du gjorde mig väldigt orolig. -Förlåt.
Förstår du nu?
Vill du ha den här?
-Det är så stort! -Det är det största.
-Vilken sort är det, mamma? -E-474. Det är helt nytt.
Har du gjort det?
Ser du de stora motorerna? Mamma fick dem att fungera.
De kan ju ramla av!
-Oroa dig inte. Det gör de inte. -Men de skulle kunna.
...passagerare ombeds att gå till gate 8.
Det är vi. Är du klar?
-Får jag hålla min biljett? -Ja, tills vi kommer ombord på planet.
Här är det.
-Vi har rad 25. -Bob, ser du vad ungarna gör?
-Hur ska det här gå? -Pappa, varför skulle hon med?
-Därför... -Lugna ner er nu.
Hej, välkommen ombord.
Ursäkta mig.
Jag har två frågor...
Vad är det för film? Hur högt ljud är det i hörlurarna?
Inte högt nog.
De tomma platserna längst bak börjar se riktigt lockande ut.
-Vi har att göra vid rad 25. -Jag hörde.
-Det gjorde de i planet intill också. -Får man skratta åt passagerarna?
Man får hata passagerarna.
-Jag kollade upp Frankfurt. -Vi ska inte till Frankfurt.
Vi kanske inte kommer någonstans.
Vi beklagar förseningen. Vi lyfter inom kort.
-Bob, vad var det? -Jag vet inte. Inget att oroa sig för.
De måste få bort isen, annars passerar inte luften över vingarna på rätt sätt.
Sov, älskling. När du vaknar är vi någon annanstans.
-Vi kommer vara i New York. -Pappa också?
Ja... Pappa också.
-Vill du ha en hel rad för dig själv? -Vad?
De bakersta raderna är tomma. Du kan sträcka ut dig där.
Sov nu.
-Tittar du på filmen? -Nej.
Inte särskilt kul. På 12 000 meters höjd kan man inte gå ut från biografen.
-Har du sett en liten flicka gå förbi? -Nej.
Min dotter.
-Hur länge har vi flugit? -Tre timmar, kanske lite mer.
-Kan jag hjälpa er? -Jag letar efter min dotter.
-Det är en flicka vid baren. -Tack.
Hon är sex år. Jag bar henne ombord.
Javisst. Hon har inte varit här.
Hon har cendréfärgat hår i hästsvans, och bär nog på en björn.
Hon har nog hittat några barn att leka med.
-Kan ni använda andra gången? -Jag letar efter min dotter.
-Hon kan inte ha kommit långt. -Jag går runt.
-Är något på tok? -Jag letar efter min dotter.
-Har du sett henne gå förbi? -Jag tror inte det.
-Hur gammal är hon? -Sex.
Nej, jag har inte sett henne.
Kan jag hjälpa er?
Vi har en efterlysning. Vårt flygplan är tydligen stort nog-
-att tappa bort ett barn i. Hon heter Julia Pratt, och är sex år.
Om ni ser henne, kontakta flygpersonalen.
Alla barn skulle ha koskälla på sig.
Någon måste ha sett henne.
-Vi måste söka igenom planet. -Hon mår säkert bra.
Nej, det gör hon inte. Hon har gått igenom en sak, och är inte sig själv.
-Kan ni hålla bältesskylten tänd? -Ni oroar er i onödan.
Det finns nio avdelningar på planet. Fyra uppe, och fem nere.
Ingen har kollat någon av dem. Det finns gångar, prång och hallar.
Barn hittar sådana ställen.
Jag vill att gångarna är tomma, så att jag kan leta.
Okej.
Jag måste be er att återvända till er plats.
Jag ska tala med kaptenen och se om han kan komma hit.
Är ni i flygbranschen?
Ni verkar kunna planets design.
Jag jobbar som konstruktions- ingenjör för företaget.
-I Berlin? -Jag vet att du försöker hålla mig lugn.
Problemet är inte att jag är orolig, utan att min dotter är borta.
Förlåt.
Har du några barn?
-Räknas syskonbarn? -Ja, nästan.
De hatar att leka kurragömma med mig, för jag hittar dem alltid.
Har ni sett min lilla flicka?
-Var det din efterlysning? -Ja.
Jag visste inte att du hade ett barn med dig - Gjorde du?
Nej.
-Vill ni hjälpa mig att leta? -Ja, jag är så uttråkad.
-Nej. -Varför inte? Hon är försvunnen!
Hur försvunnen kan hon vara i ett flygplan? - Vänd er framåt.
Kaptenen kommer nog när som helst nu.
Ursäkta mig. Jag är snart tillbaka.
Är du ingenjör?
Ja.
Var det du som kom på idén med fem stolar i bredd?
Vad är fel? Vem pratar hon med?
-Vi undersöker allt noga. -Mår hon bra? Har något hänt?
Vet du var min dotter är? Varför säger du inget?
Mrs Pratt... Jag är ledsen, men jag tror inte att hon är här.
Hon finns inte med i passagerarlistan.
Vad menar du?
Det var Berlins flygplats. De säger att de inte checkade in någon Julia Pratt.
Naturligtvis gjorde de det!
Hon var med mig. Vi var de första passagerarna som gick ombord.
Här är passagerarlistan. Er dotter finns inte med.
Vi gick förbi dig!
Rad 26. Hon satt bredvid mig på plats 26A.
Enligt listan är plats 26A tom. Jag kollade alla platser.
Du missade en. Vad har det med letandet att göra?
-Vill du se hennes boardingcard? -Ja.
Jag lade det i fickan.
Jag lade båda boardingcarden i fickan.
Hennes väska är borta.
Hon når inte hit upp själv. Hon är inte så lång.
-Någon har henne. -Det är inte troligt.
Vad har annars hänt? Jag måste tala med kaptenen.
-Jag kan be honom, men jag lovar inget. -Folk gör sjuka saker med små flickor!
Jag måste tala med kaptenen!
-Gå tillbaka till er plats! -Någon har min dotter!
Kapten, jag måste få tala med er! Kapten, jag måste få tala med er!
-Du är ett hot mot säkerheten ombord. -Jag är inget hot.
-Jag är flygpolis. Kan jag släppa dig? -Ja!
-Gene Carson. Är du skadad? -Jag måste få träffa kaptenen.
Jag förstår. Det är hans beslut. Inte ditt.
Allt är under kontroll, kapten.
-Har flygplatsen ingen uppgift om henne? -Nej, sir. Jag har dubbelkollat.
-Och det finns inget boardingkort. -Det fanns det. Men det togs ifrån mig.
Du stod vid ingången. Såg du flickan?
Jag...
Jag minns inte, sir.
Jag räknade in, plats 26A var tom.
-Berättade ni om björnen? -Björnen?
Hennes nalle. Den låg under filten. Hon hade aldrig gått ifrån den.
-Har ni druckit alkohol under resan? -Nej.
Tar ni några mediciner?
Jag har ett par sömnpiller med mig, som alla andra ombord.
Jag tog två lugnade tabletter i morse.
-Hur länge har ni gått på dem? -Jag går inte på dem.
Jag fick dem utskrivna för en vecka sedan.
När min man dog.
Min dotter och jag tar hem hans kropp för att begrava honom.
Det finns en kista i lasten, sir. Från Kaiser Wilhelm-sjukhuset.
Han föll...från taket av vårt hus. För sex dagar sedan.
Minns någon ombord att de sett henne?
Nej, sir. Det finns 32 barn på passagerarlistan, och alla är kollade.
-Er plats är väl i närheten, mr Carson? -Ja.
Såg ni henne?
Nej, det gjorde jag inte.
Ni antyder att jag inbillar mig, och att jag låtsas leta efter henne.
Varför skulle jag göra det? Jag är inte full, påtänd eller söker uppmärksamhet.
Det finns regler för sådant här.
"Om passagerarlistan är felaktig, måste planet landa..."
En nalle bevisar inte att listan är felaktig.
Jag säger att den är felaktig! Ni måste söka igenom planet-
-som om det vore ert eget barn som saknades.
Hon är bara sex år. Hon mår inte bra just nu. Hon är rädd för allt.
Jag fick ta henne under kappan idag, för att få henne till bilen.
Men hon klev in i bilen, och ombord på det här planet.
Jag somnade... Jag borde inte ha gjort det.
Hon var bredvid mig. Jag höll hennes hand när vi lyfte.
Snälla...
Ni måste hjälpa henne.
Tänd ljuset. Se till att alla sätter sig på sin plats.
Leta överallt efter hennes väska och boardingcard.
-Några fler frågor? -Tack.
Mina damer och herrar, kaptenen har tänt bältesskylten-
-och ber er att återvända till er plats och sätta på bältet.
Jag vet vad det handlar om. Hon har nog tappat sin Palm Pilot.
Att en sexårig flicka... skulle klättra ner här...
-Det är vansinnigt. -Det är en rutinåtgärd.
Är det någon här?
-Vi behöver gå på toaletten. -När bältesskylten släcks.
Jag behöver ingen eskort.
Jag ansvarar för säkerheten på planet.
Vad är det som händer?
-Ni måste gå och sätta er. -Jag blir stel av att sitta.
Kaptenen har bett alla passagerare att gå och sätta sig.
Vilken urusel service ni har här!
Säg mig en sak. Vad händer när vi hittar henne?
Hur ska du förklara dig? Det är inte så farligt att hon är försvunnen.
Då kan du ta det lugnt.
Men om någon tagit henne...
Om ett brott begåtts, och polisen ombord inte gjort ett skit åt det, hur ska...
Du har klargjort din åsikt.
-Katrine! Ta en titt här. -Såg du något?
Nej, bara ett obevakat utrymme.
Vad är det?
-Kan jag hjälpa er? -Känner jag dig?
Du har gått förbi mig fem gånger sedan vi lyfte. Räknas det?
Är du från Berlin?
-Är det ett förhör? -Jag frågade bara.
-Nej. Det är jag inte. -Kom nu.
-Tänk på effekterna! -Du är hemsk.
Min dotter... Letade ni efter min dotter?
Jag vill tala med kaptenen igen. Kan ni ringa upp honom, tack?
Kan vi kolla lastutrymmet nu?
Ett barn kan inte ta sig in där.
-Det finns en ingång från Gång 2. -Dörröppnaren sitter för högt.
-Hon är med en vuxen person. -Vilken vuxen person?
Alla sitter på sina platser.
Ni måste söka i lastutrymmet nu!
Jag är ledsen, men jag kan inte tillåta det.
-Ursäkta mig. -Lyssna på mig!
-Vänta. Det är ingen dum idé. -Vad?
Det kan vara bra att ha henne under däck ett tag. Hon oroar passagerarna.
Jag går självklart med.
Jag har ansvar för alla ombord. Även de som inbillar sig saker.
Jag tänker inte tillåta att en passagerare klättrar runt i lastrummet.
Minsta turbulens, och ni kan skadas allvarligt.
Vi ska fortsätta söka igenom planet. Hittar vi inte någon-
-skickar jag ner två besättningsmän till lastrummet.
Två besättningsmän kom just från vinden.
De gjorde allt utom att leta efter min dotter.
Det finns 425 passagerare på planet. Ingen får någon hjälp just nu-
-eftersom all personal letar efter ett barn, som de inte tror varit ombord.
Har ni fler klagomål får ni kontakta kundservice när vi landat.
Kapten, får jag tala med er?
Ni ansvarar för den här kvinnan.
Jag vill att hon stannar i passagerarkabinen. Förstått?
-Ja. -Ursäkta mig.
Jag vet var jag har sett honom förut.
Jag vet var jag har sett dig förut!
-Var är min dotter? -Jag vet inte vad du pratar om.
Jag såg er igår. Ni stirrade in i min dotters rum.
Var är Julia?
-Lugna dig. Har du sett dem förut? -Ja.
Nej, det har hon inte.
Jag såg dem igår kväll. De stirrade in i min dotters rum.
-Stämmer det? -Jag har aldrig sett henne förut.
-Inte jag heller. -Tror du att de skulle erkänna?
Ska vi flytta dem?
Varför? Jag har inte gjort något. Jag har aldrig sett henne förut.
-Var har du gjort av min lilla flicka? -Hör på! Jag har aldrig sett henne!
Inte för att ni har med det att göra, men jag var på Hotel Hilton igår.
Vi var där båda två. Ingen av oss lämnade hotellet.
-Vill ni se vår räkning? -Det är inte brukligt.
Men om ni inte har något emot det.
När jag reser med mina barn, vaktar jag dem hela tiden.
Jag tappar inte bort dem och skyller på någon annan.
-Nöjd? -Det bevisar ingenting.
-Nöjd? -Ska han få tala till er på det sättet?
-Var är min dotter? -Jag såg på film igår, galna kvinna!
Var är min dotter?
Någon annan... som har frågor till mig?
Då får ni trakassera några andra araber.
-Din jävel... -Sätt er ner.
Allihop! - Okej?
-Jag kan sätta handklovar på dig! -Varför då?
Ursäkta... En sjuåring, som inte kan hålla sig längre.
Han övervakade er alltså igår. Sedan kidnappade han din dotter-
-och gömde henne i ett hålrum?
Varför tog han henne inte i er lägenhet? Varför på ett flygplan?
-Inga bra flyktmöjligheter här. -Jag vet inte.
En sak till: Hon finns inte på passagerarlistan. Hur fixade de det?
Tydligen är någon från personalen inblandad.
Du ber mig anklaga två araber för att konspirera mot dig.
De har min dotter. Jag skiter i att vara politiskt korrekt.
Visst, vi arresterar båda två! Svara på en fråga till.
Varför skulle någon vilja ta din dotter?
Vad gör henne så speciell? Vad gör dig så speciell?
Jag känner till planet. Det är därför.
-De valde ut mig -Okej. Men varför?
Jag tror de ska kapa planet, och att min dotter är gisslan.
Jag börjar förstå din man. Jag hade nog också hoppat.
-Han föll. David föll. -Visst.
Mina damer och herrar, kaptenen har släckt bältesskylten.
Ni kan nu röra er fritt igen.
-Vad gör ni? -Följ med mig.
-Jag går ingenstans. -Jag vill inte diskutera det här.
-Var är min dotter? Var är hon? -Hon är död, för tusan!
Ni har hittat henne.
Nej, jag har inte hittat henne.
Det här är från Kaiser Wilhelm-sjukhuset. Er man dödförklarades där, stämmer det?
-Ja. -Er dotter togs också in där.
Nej, hon var inte där när det hände. Hon var med barnflickan.
Enligt sjukhuset dog er dotter Julia av inre skador klockan 14:36.
Han tog med sig henne när han hoppade, eller hur?
Nej, nej. Julia var inte där.
Hon var i parken.
Hon var i parken. Hon var inte där.
Hon var inte där!
-Ni är galna. Ni är galna allihop! -Hon var aldrig ombord.
-Jo. Jag bar henne ombord. -Jag beklagar verkligen.
-Hon var så rädd... -Mitt huvudansvar...-
-är passagerarnas säkerhet. Jag kan inte tillåta att någon...
Hur tragiska omständigheterna än är, att riskera den.
Hon visste inte var hon var.
Ni kommer att eskorteras till er plats.
Mr Carson...
Följ henne till hennes plats.
Hur mår du?
Har du ont?
Jag kan hämta en värktablett.
Vänd er om, ungar. Vänd er om.
Mamma...
Kaptenen sa att du kanske vill prata med mig.
Jag är terapeut.
Jag sitter ett par rader ifrån dig.
Jag frågade om jag kunde hjälpa till.
Jag känner inte dig.
Många av mina patienter kommer till mig efter en förlust.
För att sörja.
Ibland hjälper det...
Att låta smärtan komma fram.
Din make - David.
Kan du berätta om honom?
Jag känner inte dig.
Var han väldigt olycklig?
Ja... Han var olycklig.
Jag visste inget.
Han pratade inte om det.
Jag förstår.
Igår kväll...
...gick jag genom staden...
...och han var med mig.
-Han var där. -Var Julia också där?
Nej.
Hon väntade på mig där hemma.
Blev hon glad att se dig?
Hon sa att hon inte kunde sova.
Jag la mig i sängen hos henne.
Jag låg där...
...tills hon slöt ögonen.
När något är alltför smärtsamt...
...förnekar man det, och väljer att tro något annat.
Du kan promenera med David, och...
...gå ombord på ett plan med Julia.
Det känns bättre än sanningen.
Så mycket bättre.
Naturligtvis.
Men det är omöjligt att gå vidare om vi inte har accepterat.
Om vi inte har sörjt.
Ibland hjälper det om man skapar en bild.
Föreställ dig din make och dotter på en ö. En underbar plats.
De kommer alltid att finnas där. Du kan simma till dem när du vill.
Förstår du?
Får jag gå på toaletten?
Jag behöver vara ensam. Jag vet inte vart jag ska gå annars.
Det är en väldigt bra idé.
Hon behöver vara ensam en stund.
-Kan hon skada sig själv? -Nej.
-Ska jag ta hennes bälte och skosnören? -Nej, det kommer att gå bra.
Eller hur?
Det kommer att gå bra.
Ursäkta mig.
-Ursäkta. -Ursäkta mig.
Jag väntar här.
Jag kommer snart.
Mamma!
-Pappa! -Hjälp din syster!
Sätt masken över näsa och mun.
Andas normalt.
Jag vill inte dö!
Ingen panik.
Sätt masken över näsa och mun så kommer ni att kunna andas.
Håll er lugna!
Stanna på er plats, och spänn fast säkerhetsbältet.
Vad hände med ljuset!?
Var är hon?
Trycket faller. Var är hon?!
Julia!
Julia! Är du där?
Jag är här, älskling. Håll ut.
Mamma är här.
Nej. Nej!
David.
Älskling.
Jag är så rädd. Jag är så rädd, älskling.
Jag kan inte hitta henne. Jag vet inte var hon är.
Ingen vill hjälpa mig.
Jag såg henne inte.
Vänd dig om.
-Jag har inte letat klart. -Det har du visst.
-Vad gör de? Det är två timmar kvar. -Vi går ner.
Det gör piloten när han har en galen passagerare ombord.
Bra. Vi landar så jag kan fortsätta sökandet.
-Jag har inte letat överallt... -Allt har sökts igenom.
Men inte av mig.
Mina damer och herrar, som ni kanske märker så går vi ner.
Vi ska göra en oplanerad landning. Vi ber om ursäkt för förseningen.
Varför är det bara en kista?
Om min dotter också hade dött hade det varit två kistor, eller hur?
Jag vet inte, och jag bryr mig inte.
Du har skrämt upp 400 passagerare, som inte planerat en natt på New Foundland.
Min dotter lever. Det vet du.
Varför har ingen sett henne?
Det är inte många ställen kvar att leta på.
Låt mig få stanna kvar när planet har landat.
Du kommer att bli arresterad när vi landar.
Det var på tiden.
Om du låter dem arrestera mig, är hon borta för alltid.
Ingen kommer att rädda henne.
Snälla.
Jag ber dig.
Sir.
Jag ska prata med kaptenen. Kan ni sitta här under tiden?
-Alla måste sitta på sin plats. -Det är en säkerhetsfråga.
Är ni skadad?
Nej.
Åt ni någonting?
-Vilken del av planet sökte du igenom? -Förlåt?
Var var du när besättningen sökte efter min dotter?
Jag beklagar sorgen.
-Vad vill hon ha? -50 miljoner dollar.
Överförda till det här kontot.
Annars spränger de planet.
-De? -Hon har en medbrottsling.
Han har detonatorn. De vill att planet utryms.
Först passagerarna, sedan besättningen. De vill ha en G-3. Tankad och klar.
Sökandet efter dottern var bara...
Hon är störd. Hon gömde sprängmedlen i makens kista.
När det gäller den lilla flickan... så vet jag inte.
Hon kanske dödade båda.
-Jag vill prata med henne. -Hon vill inte.
Inga närmanden av någon ur besättningen. Lyssna nu.
Jag tror inte att hon vill skada någon.
Jag har aldrig hört talas om kapare som låter passagerarna gå av.
Jag rekommenderar att ni ber bolaget sätta in pengarna.
Meddela mig när överföringen är klar.
Okej?
Vi låter henne tro att hon har kontrollen. Vi landar-
-låter alla komma ut... och sedan tar vi henne.
Mr Carson.
-Vad gör du? -Jag tänker inte sitta där.
-Gene, hon vet. -Vad vet hon?
Hon vet allt, och att jag är delaktig.
-Sa hon något? -Nej.
-Gjorde du? -Nej.
Varför hetsar du upp dig? Allt går bättre än väntat.
Halva planet tror att det är arabiska terrorister ombord.
Hon börjar förstå, Gene!
Vad spelar det för roll? Två minuter efter landningen är hon död.
De hittar henne med ett kulhål i skallen, och en detonator i handen.
Måste jag säga det tusen gånger?
Det enda bevis som finns, är så här hög.
Hon heter Julia, och hon kommer att försvinna.
Allt går som det ska. Ta dig samman.
Okej... Om något går snett när vi landar...
-Kaptenen vill prata med er. -Tack.
Ja, kapten?
Pengarna är överförda. Jag har konfirmeringskoden här.
Sätt igång.
Damer och herrar, kaptenen har tänt bältesskylten och vi landar snart.
Fäll upp sätet till upprätt position.
Tack, jag tar över nu.
-Jag förstår inte... -De är för folk som är omedgörliga.
Vi landar i Goose Bay, New Foundland. FBI kommer att vara där.
Jag har berättat för dem att det saknas en person.
De kommer att utrymma planet, och förhöra alla passagerare.
Två agenter kommer att hjälpa oss att leta.
Besättningen då?
Kommer de att förhöras?
Du anar inte hur glad jag är över att få lämna över fallet.
Tack.
Var fan är vi?
Till alla enheter. Den misstänkte kommer att eskorteras med flyg.
Victor 1 utför transporten.
Var tyst. Du vill väl inte reta upp någon?
Alla tror att du redan är arresterad.
Gå, rör på er.
Besättningen stiger av nu. Snart har du planet för dig själv.
-Vart ska du? -Jag måste prata med dem.
Inget får tas ut från planet. Inga matvagnar, inga soptunnor.
Det är viktigt att allt finns kvar.
Jag har väl inget alternativ.
Eller hur?
Sätt dig ner nu.
Kapten!
Kapten.
Jag vet att jag bröt mot lagen, och störde flygningen.
-Snart hittar vi min dotter... -Ni kan lämna planet.
Vi hittar min dotter, och ni är skyldig henne en ursäkt.
Nu är det nog!
Pengarna har förts över, som ni ville. En G-3 väntar, som ni ville.
Ska vi sluta låtsas att ett barn saknas?
-Vad pratar ni om? -Jag hämtar dem.
-Hämta vem? -Agenterna.
Vänta här.
Carson!
Du går av planet när jag säger åt dig att gå av planet!
-Vill du leka? Då gör vi det. -Jag vill ha min dotter.
Släpp ut besättningen, så kan vi prata om henne.
Annars kan du gå tillbaka och säga dem att jag är kaparen.
-De kanske tror dig. -Jag kanske berättar vad du har i fickan.
Gärna för mig. Den första som dör är din dotter.
Var det allt?
Ge honom din pistol.
-Lycka till, mr Carson. -Tack, kapten.
-Jag tror vi måste prata. -Jag också.
Var är hon?
Hon är vid flygelektroniken, eller hur? Eller hur?!
Hör på mig...
Det är över.
Ingen kommer att hjälpa dig. Du är galen.
Kom ut därifrån. Ingen behöver dö.
Min man hoppade inte från taket. Han ramlade inte heller.
Du tar det för personligt.
Vi behövde en kista, de röntgas inte.
Vi behövde en otrolig kapare som kände till planet. Så är det.
Vill du döda en liten flicka?
Han har inget emot det. Det vet jag.
Ju svårare det blir, desto mer njuter han av det. Du då?
Du då?
Vill du döda min lilla flicka?
Julia!
Lystring, vi uppfattar rörelse. Är det den misstänkta?
Negativt, det är inte den misstänkta.
Kan du höra mig? Herregud, vad har de gjort med dig?
Din make ramlade inte från taket - Han flög.
Kom ut nu!
Ingen kommer efter dig. Vet du varför? Ingen bryr sig.
Folk tror på vad jag säger. Det är så makt fungerar.
Vi stoppade henne i en matvagn. Ingen märkte någonting.
Fattar du? Ingen bryr sig om Julia.
Det är över. Nu avslutar vi det här.
Vi är säkra här.
Vad ska du göra? Spränga oss i luften?
Nej, bara dig.
Herregud, hon gjorde det.
Det här är FBI Mark 1. Alla enheter till yttre positionerna.
-Herregud, hon är... -Vad bär hon på?
Hon bär på sin dotter.
Hennes dotter.
Alla enheter, utgå.
Hon är lik er.
Ja. Hon har lite av sin pappa i sig också.
Jag är ledsen.
Berlinkontoret har hittat ledaren. De vill att ni identifierar honom.
Kan det inte vänta?
Naturligtvis.
Bilen är här. Vi åker när ni är redo.
Mamma.
Hej, älskling.
-Mamma. -Ja, mamma är här.
Är vi där än?
Inte än, snart.
Hoppa in.
Översättning: Jahakob och SiggeMacKvack
Rättad av: Filippa-divxsweden.net
Källa: undertexter.se